Христо Радевски
Косът

chitanka.info

Виждал си го ти напролет

как се шмуга из листака.

Като катеричка бяга

и от себе си доволен,

някъде се спотаи,

сякаш нещо там крои.

После зацвърчи и мигом

между клоните се дига

посред горския покой.

И застане нейде той —

веселият, вечно бос,

чернокос

кос.

И посред клонака сгушен,

чудни песни той реди.

И се спираш там, заслушан,

с развълнувани гърди.

И се питаш удивен ти —

на какви ли инструменти

свири тоя майстор мил?

И отде е доловил

и заучил тия песни,

песните, с които днес ни

надарява само той,

пъргавият песнопой —

веселият, вечно бос,

чернокос

кос?

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.